Følgende film er inspirert av virkelige hendelser.
Det er dog ingen dokumentar.
Alle hendelser og personer er overdrevet for underholdning.
Historien og alle rollefigurer er helt fiktive-
-og ingen koblinger til virkelige personer, steder og hendelser avses.
Dette er alvor. Tre drap og en forsvunnet jente.
Jo, jeg hørte om det. Virkelig fælt.
Jeg vil vite hvor du var den kvelden, om du hørte eller så noe.
Du sa at du var på en bar med kona di. Var noen andre med?
-Min kamerat Bo. -Han var visst tidligere kriminell.
-Vil du ta hit en sånn mann? -Vi har alle begått feil.
Ettersom jeg forstår så angrer han fortiden. Mange av oss gjør det.
Ok...
Nå, så.
11. APRIL 1981
Mamma...
-Hvorfor flyttet vi hit? -Har du ikke funnet ut det ennå?
Vil du flytte tilbake til husvogna?
-Det er bare denne byen... -Du er snart 18. Da kan du flytte.
Skal du sparke meg ut?
-Du vet hva jeg har vært gjennom. -Og jeg er den eneste som vet om det.
Stol på at jeg gjør det som er rett for hele familien.
Gutter, hold opp!
Inn med dere.
16.00
-Marilyn! -Har du plass til en til?
Justin, tok du med dine tryllesaker?
Ricky og Greg er her. De vil sikkert se dine nye triks. Kom inn!
-Hvordan klarer du så mange unger? -Jeg har øvd i mange år.
Johnny og jentene tar seg av seg selv.
Men de der to må jeg holde øye med.
Jeg vil ikke være uforskammet, men...
Du har aldri pratet om deres pappa.
Vi separerte for en stund siden.
-Jeg beklager. -Det fungerte ganske enkelt ikke.
Man kan ikke hjelpe noen som holder på å drukne.
Da drar de en bare ned.
Til slutt innså jeg at jeg ville holde meg på overflaten.
-Alt bra med deg? -Ja da.
Er min kone her?
-Hun er der inne. -Godt.
Kom her.
-Jeg har litt dårlig samvittighet. -Jaså?
Ja, hun er jo kona Mi.
Kanskje ikke et perfekt ekteskap, men jeg prøver å få det til å fungere.
-Har du forstått? -Ok.
Jeg ønsker at min bagasje ga meg sånn innsikt.
Se det ikke som bagasje, men livserfaring.
Fortsetter livet sånn, så får jeg selv svømme av sted.
-Har du fortalt mamma det? -Nei.
-Bra... -Hold opp.
Jeg vil bare forsikre meg om at det er bra med deg.
Det er det.
Når man sier ja til noen, sier man ja til alle deres problemer.
Jo, sannelig. Han har alltid hatt en liten djevel i seg.
Det var vel det som lokket, men nå som Bo har flyttet inn...
Nå skal jeg treffe kona Mi. Fortsett å feie, du.
Flink jente.
-Snakker om sola. -God ettermiddag, damer.
Jeg ville ikke avbryte deres lille samtale.
Min kamerat Bo her har en flott overraskelse til deg.
Hvorfor er du her? Jeg sa at vi ses hjemme.
Kom an. Jeg vil bare være sammen med min vakre kone.
-Ja, så klart. -Vi skal gå til baren og drikke.
-Vil du være med? -Beklager, Bo. Jeg må passe barna.
-Kom, så går vi.-Du også, kom an. -Jeg legger dem her.
Takk, Bo.
Rør på beina.
Takk skal du ha. Vi ses i morgen tidlig.
-Hva pratet dere to om? -Småprat. Ikke noe viktig.
Pissprat. Jeg hørte navnet mitt.
Ja, du er mannen min. Får jeg ikke prate om deg?
-Ikke nevn navnet mitt for henne. -Du har ikke rett til å si det.
-Er alt i orden? -Jo.
18.00
Jeg trodde det skulle være fullt her i kveld. Tydeligvis ikke.
-Ser ganske fullt ut. -Hvor er Johnny?
Jeg ba ham ikke gå ut i kveld.
-Han overnatter hos kameraten sin. -Dana?
Han har ting å gjøre og Johnny skulle hjelpe ham.
Hva slags ting?
Jeg vet ikke.
20.00
Mamma...
-Hvem sin er det? -Den er min.
-Hva er det? -Skal du dra av sted igjen?
Bare over natten.
Jeg overnatter hos familien Cooper. De er bra folk. De går i kirken.
Ja visst, gjør det.
Men det er mørkt ute, så ta bilen.
Takk, mamma.
Det er visst bare vi to, jente.
-Kan vi lage popkorn? -Ja visst.
Jeg er så opptatt med alle andre.
Så vi rekker sjelden å prate, bare du og jeg.
-Hvordan har du det? -Bra, mamma.
Da jeg var yngre hadde jeg drømmer. Masse drømmer.
Jeg drømte at du skulle få et bedre liv enn jeg hadde.
At jeg skulle være en bedre mamma.
At jeg ikke skulle begå samme feil som min mor gjorde.
To av tre er ikke ille.
Noen drømmer blir vel ikke oppfylt.
Sheila forstår ikke hvorfor vi flyttet hit.
-Hvorfor gjorde vi det? -Fordi iblant...
...så blir man trengt av folk.
Man holder ut en stund, men til slutte bestemte jeg meg-
-for at det var på tide å gjøre ting etter eget hode.
Lurer på hvem det kan være.
Hallo?
Johnny, vi skal ta en prat i morgen.
Hvorfor har du ikke sjekket barna?
Hvem er dette?
-Hva er det, mamma? -Det var bare en feiloppringning.
Jeg skal legge meg. Du kan være våken om du vil.
-Tar du ut søpla? -Ja da.
-Vi pleide å bli redde her. -Johnny?
-Du er fremdeles redd. -Hold opp, jeg mener det!
De kommer og tar deg, Barbara!
-Hold opp! Du er uvitende. -De er ute etter deg, Barbara!
-Hold opp! Du oppfører deg som et barn! -De er ute etter deg!
Se, der kommer en av dem!
-Han hører deg! -Der er han. Jeg stikker!
-Hvem er det? -Unnskyld at jeg forstyrrer.
Bilen gikk ikke lenger enn akkurat nedfor veien.
-Ok? Hva vil du? -Jeg trenger hjelp.
Det er en mekaniker i byen. De har sikkert et nødnummer.
Dessverre har jeg ikke råd til det.
Ikke at det ville spilt noen rolle.
-Hvorfor det? -Siden jeg ikke har bil.
-Du sa at du hadde en bil. -Jeg fikk ikke skyss lenger enn det.
-Så du er haiker? -Ja, det er jeg.
-Har du haiket noen gang? -Nei, pappa sa at det er farlig.
Pappaen din virker smart.
-Er han hjemme? -Hvorfor det?
Jeg kunne få skyss inn til byen, men...
-Jeg ser ingen bil her. -Det betyr ikke at vi ikke har en.
Men dere har ingen garasje, og ingen bil bak huset.
Hvor lenge har du vært utenfor huset?
Hva vil du?
Jeg tenkte at din snille pappa kanskje kunne....
-...la meg overnatte. -Jeg tror ikke...
-Jeg tror ikke at det går. -Ok. Greit nok.
Kan du slippe meg inn og la meg ta en telefon?
-Hvem vil du ringe? -En venn i neste by.
Han kan kanskje komme og hente meg.
Jeg kan ikke slippe deg inn.
Ok, men jeg kan gi deg nummeret hans-
-og så kan du ringe ham for meg.
Dessverre kan jeg ikke hjelpe deg.
Kom an, det tar bare et øyeblikk.
Han heter Dee.
Bare si hvor vi er, og at jeg trenger skyss.
Greit. Hva er nummeret?
Har du penn?
Vent litt...
-Hallo? -Ja.
-Nå har jeg en. -Bra.
Nummeret er 555...
...02...65...01
-Oppfattet? -Ja.
Ring Dee og si at jeg treffer ham ved Backdoor Bar.
Ålreit.
Hva heter du?
Hørte du meg?
Ja, jeg hører deg veldig godt.
Så hva heter du?
Jeg heter Michael.
Ålreit.
-Jeg så et flygende tallerken. -En tallerken?
-Som en sånn der oppe fra? -Ja, eller tilsvarende.
Den var formet som en enorm sigar.
De vet ikke mer enn jeg, Larry, men en ting er sikkert:
Betjent Clay er død, og noen er ansvarlig.
Hva tror du er neste hinder for oss fra jordmenneskene?
Ja, så lenge de kan tenke, så blir det vanskelig.
De vi bruker kan ikke tenke, de er døde-
-som har fått simulert liv av våre elektrodevåpen.
De er interessant å tenke på at de jordmennesker som kan tenke-
-skremmes sånn av dem som ikke kan tenke, de døde.
Skipet vårt har regenerert. Vi bør dra.
Glem de flygende tallerkenene. De er der oppe.
Men det er noe på den kirkegården.
-Jeg ringte vennen din. Han møter deg. -Ok.
Fint. Takk.
Det er en ganske lang spasertur til byen.
Vertens hytte ligger ti minutter unna. Kanskje han kan skysse deg til baren.
Ok. Da prøver vi det.
Vent... Vi?
Jeg mente "jeg".
Ok. God natt.
Jo. God natt.
Hva var det bråket?
Det er en ekkel mann ved døren.
-Hvem da? -En haiker. Jeg slapp ham ikke inn.
Vi pratet gjennom døren. Han ville låne telefonen.
Det lyder ikke så ille, men det var virkelig skummelt.
-Han har hengt utenfor huset. -Vent her.
Hvor skal du?
Hvem du enn er, så gjør du best i å stikke herfra!
Jeg tenkte meg det!
-Det er ingen der nå. -Det var noen, jeg sverger.
-Du tror meg vel? -Selvsagt.
Det var kjempeskummelt. Jeg tror ikke jeg kan sove ennå.
Hva om jeg lager litt varm sjokolade til oss?
Det hadde vært koselig.
00.30
Han kunne ha gått til en annen hytte. Lurer på hvorfor han kom hit?
Hvem vet? Folk er rare i denne byen.
De har alle skjulte motiv. Det fins mange hemmeligheter i Keddie.
Litt som denne familien.
-Hva mener du? -Når skulle du fortelle om Sheila?
-Er dette rett tidspunkt? -Jeg fortjener å få vite det.
Jeg er ikke et barn lenger.
Du har rett. Ok...
Sheila ble gravid, og det var derfor hun var hjemmefra en stund.
Jeg ba henne ikke å si noe.
Så at du ikke skulle gjøre samme feil som jeg.
-Takk for det. -Det var ikke det jeg mente.
Jeg angrer ikke at jeg fikk dere unger.
Men jeg vil ikke at dere skal vokse opp for fort.
Vi kan prate mer om dette i morgen. Jeg skal legge meg.
-Kommer du og legger deg? -Ja, når jeg er ferdig med denne.
Føles det bedre nå, vennen?
Jeg er fremdeles litt bekymret, men det går bra.
01.00
-Moderne kvinner... -Ja, sånn har de alltid vært.
Særlig på et sånt sted.
Jeg garanterer at vi kommer til å se flere sånne skumle typer.
Send etter jenta og politiet, så at vi kan konversere med dem.
Hun er uskadd. Vil du se?
-Neste gang sikter jeg ikke ved siden av. -Du er en sterk, ung mann.
Hvis vi utvikler solenittbomben blir vi en enda sterkere nasjon.
Hvem er det?
-Du ringte ham ikke, hva? -Hva?
Du ringte aldri vennen min.
Hvorfor er du her fortsatt? Burde du ikke være ved baren?
Svar på spørsmålet!
-Du ringte ham ikke! -Jo, det gjorde jeg.
-Du lyver. -Nei.
-Vet du hvordan jeg vet at du lyver? -Hvordan?
Fordi jeg klipte telefonlinjen deres for en time siden.
Mamma!
-Mamma! -Hva er det?
Han kom tilbake. Nei, mamma, han sa at han hadde kuttet telefonledningen.
-Det er sant! -Hva pokker er det?
-Det var vinduet. Noen er der ute! -Det er nok bare noen som tuller.
-Herregud! -Slapp av. Rolig.
Vi er ikke alene.
Mamma!
Mamma er her, gutter. Jeg henter hjelp.
Bli under sengen. Ikke kom ut hva som enn hender.
Ta denne. Jeg skal til vertens hytte og ringe politiet.
-Ikke forlat oss. -Jeg kommer rett tilbake.
Tina, du er sterk!
Hold guttene rolige. Jeg er tilbake før du vet ordet av det.
Mamma!
Løp!
Hei!
Kom an, din djevel!
Kom an.
Tina, barrikadér døren!
Det er meg, lukk opp døren! Kom an!
-Jeg prøver! -Kom an.
Kom an!
Tina, det er meg. Lukk opp døren!
-Er alt i orden? -Det er toppen.
-Kom an. -Jeg kommer. Sigaretten tenner ikke.
-Fordi du tenner på feil ende, idiot. -Nettopp.
-Tror du vi kan unngå mammaen din? -Ja, det er slokket.
Kom an.
Forteller hun foreldrene mine at vi drakk, er jeg død.
Slapp av. Kommer vi inn på rommet mitt er det greit.
Dana, er du med?
Ja, helt og holdent!
De siste ølene var ingen god idé.
Hvem trenger å være logisk når man har falsk legitimasjon?
Jeg tror det er åpent. Ja!
-Du må være stille. -Ok.
Fanken...
-Går det bra? -Ja da.
-Det var virkelig... -Stille!
Ok, kom an.
-Er du inne? -Ja.
Oi. Hvordan fikk du et sånt sted helt for deg selv?
Jeg trodde du delte rom med brødrene dine eller sov på sofaen.
Jeg klarte å tvinge mamma litt følelsesprat.
-"Jeg trenger plass for å vokse opp." -For å runke, snarere.
Skal du ha noe å drikke?
-Ja visst. -Her.
Takk!
Du har det jævlig bra her, mann.
Ja, nesten. Det mangler bare en TV.
Jeg vil bare ha en bil. En hvilken som helst bil.
Slutte å haike. Gå på drivein-kino.
Kanskje plukke opp noen jenter.
Skulle du plukke opp jenter? Hvor gamle da? 80-åringer?
Jeg er ikke kresen i denne alderen.
Fins det noen do? Snart kommer styrtfloden.
Det er der oppe, så du får nok pisse ute.
Ellers vekker du mamma og lager problemer for oss.
-Ok, da får det bli i naturen. -Og vær stille. Hold lav profil.
-Ja, du er sjefen. -Vær stille.
-Hold drinken min. -Jamen...
-Løfter du meg opp? -Ja, ja!
-Ok, sånn. -Og nå skal jeg ut igjen.
Der borte.
-Nei, ikke gjør det. -Nei.
-Er de fortsatt der ute? -Nei, jeg tror ikke det.
Hvor er de, da?
Dana!
Dana! Kom an, for fanken.
Hold opp...
-Er det radioen? -Jeg tror det.
De kommer. Hent balltreet.
Stå der. Jeg teller til tre.
-Så åpner du døren. -Nei, mamma...
Gjør som jeg sier!
Er du klar?
Én...
To...
Tre!
Herregud, Johnny! Unnskyld meg, skatt.
Johnny! Vennen...
Vennen, jeg er så lei for det.
Johnny, er du uskadd?
Er du uskadd? Jeg er så lei for det, vennen.
Johnny, Johnny, jeg er så lei for det.
Tina, hjelp meg å få ham på føttene. Kom an!
Nei, mamma!
Johnny!
Kom an.
Plukk den opp.
Kom igjen.
Vet du hva? Jeg skal gi deg en sjanse.
Nå er det rettferdig.
Plukk den opp!
Prøv, da. Kom an!
Slå meg ut!
Du har det ikke i deg, hva?
Gi meg balltreet.
Johnny! Hjelp!
Johnny!
Hjelp meg! Hjelp! Hjelp!
Hjelp meg! Vær så snill, hjelp meg! De er i huset vårt!
Vær så snill, hjelp meg!
Hvorfor hjelper du meg ikke?
Kjør, kjør!
Kjør meg til sheriffen. De er inne i huset mitt!
-Vær så snill, du må hjelpe meg. -Ok, jeg kjører deg til sheriffen.
-Takk, takk! -Ro deg ned. Slapp av.
Sheriffen kjører sikkert tilbake deg til familien din i hytte 28-
-og sørger for at alt blir bra.
-Hvordan vet du hvor jeg bor? -Unnskyld?
Jeg nevnte aldri adressen min. Hvordan vet du hvor jeg bor?
Nei. Nei, nei!
Nei, slipp meg ut!
Rick, Greg og Justin...
Hva har du gjort med dem?
Nei!
-Nei. -Vi klarer dette.
Vi klarer dette, vennen. Det gjør vi.
Sammen.
-Nei, nei! -Nå!
Johnny!
Nei. Nei!
Nei, nei, nei...
Nei. Nei. Nei.
Mamma! Mamma! Nei!
Nei. Nei. Nei!
Nei, vær så snill. Nei.
Nei, vær så snill, hold opp! Nei!
Nei, nei, nei!
Nei, jeg er gravid!
Unnskyld, mamma!
Jeg sviktet deg!
Du har aldri sviktet meg.
MORGENEN ETTER
AVHØRET
Hvis vi går tilbake til den kvelden. Når gikk du til baren?
Nå skal vi se... Vi gikk hjemmefra på ettermiddagen, kona Mi og jeg.
John var hele tiden... Vi var på baren til omtrent ett.
Det var ikke fullt, men ganske mye folk.
Men jeg så ikke noe uvanlig. Bortsett fra en person.
Han kom inn omkring halv elleve-elleve.
-Jeg hadde aldri sett ham før. -Kan du beskrive ham?
Ja, han hadde t-trøye og jeans.
Han bar kniv og hadde langt hår.
Rundt 170 cm høy. Håret var ekstremt langt.
Han hadde det i hestehale.
Den personen så ikke ut til å høre hjemme der.
Så han var hvit? Og omtrent hvor gammel?
Jeg ville si litt over 20. 24-25.
-Og han bar kniv? -Ja, fullt synlig.
Han så ut til å være klar for bråk.
Ok. Når gikk dere hjem fra baren?
Vi forlot baren rundt to.
-Og rett til sengs? -Ja.
Jeg våknet tre og så til ilden.
-Ikke noe uvanlig som vekket dere? -Jeg ser oftest til ilden tre.
-Lå kona din til sengs da du kom hjem? -Ja, helt utslått.
Hun sov gjennom alt.
Det vanskelige nå er å finne ut hva som er sant av det ungene sier.
-Din stesønn Justin var jo der. -Det vet jeg jo.
Vi prøver å finne ut hva han kan ha sett.
-Har han fortalt noe i det hele tatt? -Ja, det har han.
Han prøvde å beskrive det i går for kona min. Jeg så ham gjøre det.
Han ba Casey holde armen hans som om han prøvde å hogge med en kniv.
Men ettersom jeg forstår så ble de myrdet med en hammer.
Så jeg tror han bare later som.
Hvis politifolkene lot døren stå åpen morgenen etter-
-kunne han kanskje ha sett inn i rommet og sett ofrene?
Ikke tale om. De var veldig forsiktige den morgenen.
Så jeg lurer på om han så noe i det hele tatt.
Tror du at han kanskje kan ha gjort det?
Jeg vet at han ikke sover tungt og har vanskelig for å sovne iblant.
Men sett deg inn i deres situasjon.
Man ligger ved siden av kameraten sin og fniser og holder på.
Visst kunne man ha vært våken.
Og han kunne ha sett noe uten at jeg merket det.
Det faktum at ungene var der inne og...
...og at den person eller de personene som gjorde dette...
Hvorfor lot de ungene være i fred?
Det er å gå for langt.
Hvis jeg ville drepe noen-
-så ville jeg bare gått inn, fått det overstått og stukket.
Det fins ingen grunn til å gjøre mer. Gå inn, gjøre det og dra.
Men når folk går så langt, da begynner man å lure.
Hvorfor skadet de ikke ungene?
Det er det vi har prøvd å finne ut .
Så de andre faktorene, som den forsvunne jenta...
Tina. Hvorfor skulle noen ta henne?
Det har jeg også tenkt på. Jeg vet at hun er pappaens favoritt.
Jeg har aldri truffet ham. Dette er bare det jeg har hørt.
Men han bor visst i Connecticut, sies det.
Tenk på dette.
Kanskje pappaen var der den kvelden.
Kanskje prøvde guttene å stoppe ham, så han måtte drepe dem også.
Vi trodde at det kanskje var Dana som gjorde det.
Den gutten er mentalt forstyrret.
Begge guttene har eksperimentert med stoff.
Det vet alle i Keddie. Skriv det.
-Hva for noe? Marihuana? -Jeg vet ikke. Kanskje piller.
Ok. Om de holdt på med stoff, kan det ha vært et narkotikarelatert drap?
Faen, der har du noe.
Men narkolangere pleier å bruke skytevåpen.
Og her var det en hammer.
Ja, hammeren min er faktisk borte.
Jaså, er den det?
Den pleier å ligge utenfor hytta, men nå kan jeg ikke finne den.
Jeg har tenkt på en ting til. Tenk på dette:
Denne fyren gikk kanskje gikk forbi hytta Mi.
Og da tok han kanskje hammeren min.
Men hvorfor ikke øksa? Den hadde vært et mye bedre drapsvåpen.
Det får en til å tenke. Hvordan...
Hvordan lykkes man å ta seg inn og uten at noen merker noe?
Det er det underligste jeg noensinne har hørt.
Ja, sannelig.
Har du noe mer å si som kan hjelpe etterforskningen?
Nei. Ikke noe jeg kan komme på.
Men kommer jeg på noe, så kontakter jeg dere.
Jeg er tross alt krigsveteran. Men det visste du vel?
Bo også. Det var slik vi møttes.
Jeg vet det. Det er sant, én ting til.
-Hvor godt kjente du Sue? -Hun var mer min kones venninne.
Men hun hadde ikke særlig styr på familien sin, om du skjønner.
Nei, det får du forklare.
Glem det. Det er over nå. Hun var et null.
Hva er det som er så morsomt?
Jeg faktisk er litt av et null selv.
Ingen har noensinne tatt meg på alvor eller brydd seg om meg før.
Men nå er jeg sannelig både viktig og informativ.
Nå er jeg kanskje noen, hva?
-Du avhørte visst Marty i dag. -Ja.
-Jeg har alt på bånd her. -Gi meg den.
-Så den ikke kommer bort. -Ok...
Jeg syntes han virket mistenkelig. Vi burde avhøre ham mer.
Ikke trekk forhastede slutninger. Det fins andre spor å gå på-
-før vi utpeker en av kameratene mine som en mistenkt.
-Vi må avhøre hans kamerat Bo. -Ja, så klart.
Men vi må være forsiktige og gjøre alt ifølge reglementet.
Om vi graver for dypt, kan vi lage problemer for byen.
-Hva mener du? -Når man begynner å nøste...
...så kan mye av det som holder byen sammen rase.
Det kan lede til en masse skyldige personer. Forstår du meg?
-Og Marylins unge Justin, da? -Hva er det med ham?
-Han sa at han så morderne. -En unge er ikke troverdig.
-Justisdepartementet er visst på vei. -Nettopp.
Er det greit, eller?
Vi har venner i departementet. De vil ikke begynne å nøste.
Uansett, nå spiser vi lunsj.
Kommer du?
Ja.
Så Marilyn forlot baren tidligere?
-Ja. -Så bare du og Marty var der?
-Ja. -Gikk du hjem derfra?
-Det stemmer. -Da gikk du forbi hytte 28.
-Så du aktivitet ved den hytten? -Ikke noe uvanlig.
-Ingen lys, eller biler? -Nei.
Ok.
Det er det som er så rart. Jeg sover lett.
Om noen skrek, så burde jeg ha hørt det.
-Men du hørte ikke noe den natten? -Ikke en lyd.
Da du kom hjem, var Marilyn våken, eller hadde hun gått og lagt seg?
Hun var våken.
Ok, det var vel alt, da.
-Takk for at du kom inn, Bo. -Ingen fare. Jeg hjelper gjerne til.
Ingen mistenkte ble anholdt for drapet på Sue, Johnny og Dana.
I 1984 ble det funnet et begravet kranium 15 mil fra åstedet.
En anonym innringer tipset om at det var Tinas.
Opptaket av samtalen var lenge "forsvunnet".
Resten av Tinas levninger ble aldri funnet.
Marty og Bo forlot Keddie etter drapene og sies å være døde.
Hytte 28 hadde flere leieboere til hyttebyen ble stengt.
På grunn av hærverk ble hytte 28 revet i 2004.
Tross at saken aldri ble henlagt, har etterforskningen stoppet opp.
Men 2016 ble det funnet en hammer etter et anonymt tips.
Keddies nye sheriff, barndomsvenn av Dana, har gjenopptatt saken.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com